Serbian subtitles (approx 4 second re-synced vers) (moviesbyrizzo)
www.titlovi.com
Još uvek pušiš? -Ne, to je zbog starosti.
Evo izvoli. -To imaš u torbi?
Ovo je tvoj auto? -Ne, pozajmila sam ga.
Šta je ovo? -Ništa.
Baš je hladno.
Jeste.
Šta je bilo? -Povredila sam ruèni zglob.
Ostavi to meni.
I ti si ostarila.
Pogledaj mogu li da proðem tamo. -Možeš, ima dovoljno mesta.
Stani... Stani! Šta to radiš?
P R O Š L O S T.
Znaju li devojke da dolazim? -Ne.
Nisi im rekla?
Plašila sam se da neæeš moæi da doðeš, kao prošli put.
Ubaci u èetvrtu.
Sada sam ovde, treba da im kažeš.
Želim da ih vidim. -Idemo da ih vidiš.
Gde?
Pokupiæemo Lusi iz škole i onda idemo kuæi. -Zar mi nisi rezervisala hotel?
Nisam. -Trebala si.
Nisam bila sigurna da æeš doæi. -Šta to treba da znaèi? -Da nisam bila sigurna.
Slušaj, zadnji put sam bio zauzet...
...dva dana pre leta... -Zaboravi to, nije važno.
Ako poèneš, tome kraja nema. -Zato što sam morao da otkažem let? -Ne.
Zbog mnogo razloga.
Devojke æe biti sreæne, ako doðeš kuæi.
Nisam hteo da ti smetam. -Neæeš mi smetati.
U svakom sluèaju, moraš da doðeš kuæi da uzmeš svoj kofer.
Možeš da se presvuèeš, da ti ne bude hladno.
Htela je da te kazni, da nisam pomerio auto.
Šta se desilo? -Otišla je.
Jesi li joj rekla da bismo je pokupili?
Idemo.
Možda smo zakasnili, pa je otišla kuæi.
Nije joj ovo prvi put.
Prošli put je došla kuæi u jedanaest.
Normalno je u njenim godinama. -Ne, nije normalno.
Šta se dešava sa njom?
Veæ dva meseca nervira me glupostima.
Možeš li da razgovaraš sa njom?
Možda bi mogao da saznaš šta nije u redu sa njom.
Ako me se uopšte i seæa, nakon toliko vremena.
Ona te puno voli.
Još uvek?
Ne idi tamo... kuda si krenuo? Ovuda.
Izvini. -Sve si zaboravio.
Nešto mi je odvuklo pažnju.
Marian, ne ostavljaj ovo u kolima, rizièno je.
Da li se Lusi vratila? -Nije.
Fuade, pokvario si ga.
Drži èvrsto. -Ne mogu... seèe mi ruku.
Ne, ne... Ne tako.
Prvo se namesti jedna strana, pa onda druga.
Da vam pokažem.
Evo ovu...
postavimo... ovako.
U redu.
Treba mi malo ulja, znaš li gde je? Nekad smo ga držali na polici u ostavi.
Ahmade?
Lea, kako si?
Baš si porasla!
Zdravo, gospodine.
Tvoj prijatelj je pomalo uštogljen. Kako se on zove?
Zovem se Fuad. -Zdravo, Fuade.
Kako si?
Ahmade, doði.
Fuade, idi u svoju sobu i pokupi svoje stvari, hajde.
Nema ga u ostavi.
Mora da je premešteno kad nisam bio ovde.
Moj tata ima u svojim kolima.
Šta se desilo sa policom za knjige koja je bila tu?
Stara? Drvena? -Bacili smo je.
Stvarno? Neke moje knjige su bile na toj polici.
Sve tvoje stvari smo stavili u ostavu.
Fuade, pokupi svoje stvari. -Ne volim da spavam gore.
Šta? -Ne volim gore. -Uradi kako sam ti rekla.
Pazi, boja je još sveža.
Zar prethodna boja nije bila bolja?
Još uvek nije završeno, zbog mog zgloba.
Trebala si da me saèekaš. Ja bih to ofarbao.
Imao bih se èime zanimati.
Želeo si da ideš u hotel.
Pusti meni.
Hej...! Pomeri to. Opekao si me. -Izvini.
Dovoljno je, hvala. -U redu je?
Ostavio sam ovde kljuèeve od auta. -Hvala.
Ostavila sam ti neku odeæu gore. Presvuci se da ti ne bude hladno.
Šta ti radiš ovde?
Hajde... ti spavaš gore, a Lusi æe spavati dole.
Lusi, nazovi me, molim te, imam lepe vesti.
Spavaæeš tamo samo dok je Ahmad tu.
Idi, molim te.
Ona me izluðuje.
Je li ono ispred auto tvog oca? -Da.
Da li ti živiš ovde? -Da.
Sa svojim ocem? -Da.
Koliko dugo?
Od poèetka škole.
Ne moraš da raspremaš krevet, siði dole i idi u svoj krevet.
Idi gore... Idi dole. -Molim?
Jedno kaže idi gore, drugo idi dole.
Izvini.
Zašto silaziš? -On mi je rekao.
Pitaj ga. Kolika mu je brada.
Dole nema dovoljno kreveta za vas troje.
Da li živiš sa nekim ovde?
Da.
Nisi mi rekla. -Nisam ti rekla?
Napisala sam ti to u nekoj od e-mail poruka. -Kojoj e-mail poruci?
Ne seæam se, napisala sam ti u nekoj od njih.
Nisam primio takvu e-mail poruku.
Zašto si onda hteo da ideš u hotel?
Nisam hteo da ti smetam.
U svakom sluèaju, rekla sam ti.
Ali nisam primio takvu e-mail poruku.
A šta si mislio, zbog èega sam te zvala da doðeš da se razvedemo?
Da li on zna da sam ovde? -Da.
Znaèi da bi trebalo da odem.
On neæe baš tako upasti dok si ti ovde.
Ako bude svraæao, obavestiæe nas.
Kada si mi poslala tu e-mail poruku?
Ne znam.
Znaèi, morala bi sada biti u tvojim e-mail porukama?
Da, verovatno.
Želiš li da ti pokažem?
Trebala si da mi rezervišeš hotel.
Prošli puta jesam, ali ti nisi došao. Morala sam da otkazujem.
Koliko si platila za otkazivanje rezervacije?
Kada treba da budem u sudu sutra?
Rekao si da æeš prièati sa Lusi.
Kad ona dolazi?
Ne znam.
Videæu je sutra.
Nadala sam se da æeš bar jednom u životu održati obeæanje.
Nisam ti ništa obeæao. -Da, u pravu si. Izvini.
Fuade, je li ti teško da gledaš kuda staješ?
Samo što sam oèistila, ponovo si napravio nered!
Gledaj u mene kad ti govorim. -Opet ista prièa.
Baš me briga.
Fuade, vraæaj se ovamo.
Rekla sam ti da se vratiš. Vraæaj se ovamo!
Ostavi me na miru!
Pusti me! -Prekini!
Fuade, dolazi ovamo. -Ostavi me na miru.
Smiri se, popeo si mi se na glavu. -Ostavi me na miru.
Prekini!
Prekini, Fuade!
Pusti me. Pusti me.
Pogledaj šta si napravio! -Prekini!
Hajde, ulazi!
Rekao sam ti da me ostaviš na miru! Hoæu da idem kuæi.
Molim te, stani. Izvini.
Ne treba mi tvoje izvinjenje. Pusti me!
Kad te molim. -Ti nisi moja majka.
Mièi mi se s oèiju.
Izluðuješ me, Fuade. Dosta je! Završi!
Hoæu da idem svojoj kuæi. -Ostaæeš ovde sada, Fuade.
Nema šanse.
Otvori!
Otvori mi vrata!
Hoæu da idem svojoj kuæi.
Trebala bi da kreneš, zakasniæeš. Pusti, ja æu to.
Ja æu to oèistiti. -Ne, sama æu.
Nemoj da radiš to sa povreðenom rukom.
Stani. Dozvoli da ja to uradim.
Zar nisi želeo da ideš?
Saèekaæu da se Lusi vrati.
Slobodno idi.
Lea, molim te daj mi moje cipele, hajde. -Otvori vrata! -Požuri!
Otvaraj!
Da li bi pripazio na njih? -Da, idi slobodno.
Hvala ti.
Otvori vrata!
Otvori!
Fuade, smiri se!
Odmakni se, hoæu da otvorim vrata.
Šta?
Kuda si krenuo?
Stani! -Pusti me. -Stani. -Pusti me.
U redu, smiri se. -Pusti mi ruku.
Smiri se, Fuade! Reci mi prvo kuda si krenuo.
Polako, Fuade. Šta to radiš?
Želim da idem. -Gde?
Našoj kuæi. -Gde je to?
U Parizu, predaleko je, ne može on da ode tamo.
Zaveži, niko te ništa nije pitao.
Nemoj da se ponašaš tako. Razumeš?
Idi, hoæu da prièam sa Fuadom.
Šta je bilo, Fuade?
Šta se desilo?
Hoæu da idem našoj kuæi.
Hoæeš li da telefoniraš tamo?
Tamo nema nikog.
Šta ti smeta ovde?
Što se ona svaðala sa tobom? Je li to?
Nisi ni ti bio anðeo.
Prosuo si farbu po podu,
zar ne?
Nije to zbog farbe. -Nego zbog èega?
Jer sam ja ovde? Je li?
Hoæeš li da odem?
Dobar dan, gospoðo. -Dobar dan.
Jesi li dobro?
Nije loše.
Let mu je kasnio.
Je li stigao? -Jeste.
Izvoli.
Gde si parkirala? -Tamo.
Gde? -Tamo.
Ne ostavljaj ovo u kolima, rizièno je.
Jesi li išao danas u bolnicu? -Jesam.
Pa, kako je ona? -Kao i obièno.
Da nisi dovela Fuada? -Zašto?
Zvao me da ga pokupim.
Rekao mi je da ne želi više da bude tamo.
Posvaðala sam se sa njim, sa oboje.
Pokupiæu ga veèeras, odvešæu ga kod sebe.
Ne preteruj.
Prvi put da mi je rekao nešto tako.
To je prvi put da sam imala raspravu sa njim.
Obeæao sam mu.
U redu, nisam trebala da se ljutim. Nadoknadiæu mu noæas.
Ako budeš dolazio, najavi se.
Kakav sjajan kukuruz.
Fuade, nemoj to da radiš.
Ponesi mu... budi pažljiva.
Uzmi.
Ne želim to. -Posekao si ruku?
Ne, nisam. To je od pre. -Krvariš.
Ahmade, on se posekao.
Lusi.
Ahmade?
Kako si znala da sam ja?
Znala sam da æeš doæi danas.
Mala Lusi.
Šta bi želela da jedeš, Lusi? -Ništa, hvala.
Ne? Hajde uzmi... molim te.
Nigde neæeš naæi ovakav "kurme sabzi", sem ako se dva puta udaš za kul Iranca.
I ti bi trebao da oženiš Iranku.
Kako ti se èini?
Hoæeš li još? -Ne, dobro je.
A kako izgledaju Iranke?
Iranke... Kao ja, samo ženstvenije.
Vidiš... evo ovako.
Da li ti se svidelo?
Uvek su takve... Imaju li one bradu?
Da li bi voleo da ideš u Iran sa Ahmadom?
Kako su oni?
Dolaziš li uvek kuæi ovako kasno? -Samo da prespavam. -Stvarno?
Jer nemam drugo mesto gde mogu da prenoæim.
Zašto ne želiš da ostaneš ovde?
Kao ni ti.
Ti sutra ideš u kuæu tvog prijatelja.
Ovo nije moja kuæa.
A kuæa tvog prijatelja jeste?
Nije mi ugodno ovde.
Nije ni meni.
To je drugaèije.
Teško mi je da svaki dan gledam nekog ko želi da oženi moju bivšu ženu.
Ona ti je sada bivša žena? -Da.
To je glupo. -Šta?
Živeo si sa njom par godina i sada ti je samo bivša žena?
Sada je sve drugaèije.
Razdvojili smo se.
Hoæeš li da mi pomogneš?
Mislim da si dovoljno zrela da razumeš.
Dovoljno zrela da mi svako ne deli savete.
Nisam došao ovde da ti delim savete.
Tvoja majka je tražila da razgovaram sa tobom, da vidim u èemu je problem.
Ne znam zašto misli da ti je lakše da razgovaraš sa mnom, nego sa njom.
Zna ona zbog èega sam ljuta.
Ne želim da budem ovde kad taj gad doðe.
Lusi.
Doði, sedi ovde na trenutak.
Zar on nije dobar èovek?
Ne znam... jedva ga poznajem.
Pa zašto si ga nazvala gadom?
Šta je uradio?
Ništa.
Jednostavno, nema on šta da traži ovde.
Slušaj, tvoja majka æe se udati za njega.
Ona ima pravo da se uda za koga god želi. -Bilo koga?
Nekog ko èak ima svoje dete i ženu u komi?
Fuadova majka?
A šta ako bi se udala za nekog drugog? Da li bi to za tebe bilo u redu?
Nema razlike.
Znaèi nemaš problem sa tim èovekom?
Tri puta se udavala od kad sam se ja rodila.
Uvek ista stvar.
I ovaj æe ostati par godina i napustiti nas.
Možeš li da razgovaraš sa njom?
Šta da joj kažem?
Odgovori je od toga.
Deco, još uvek ste budni?
Fuade, ustaj i na spavanje.
Samo još dva minuta, molim te.
Dva minuta.
Zdravo.
Laku noæ.
Lusi,
da li bi veèeras mogla da spavaš dole?
Fuad i Ahmad æe gore.
Napravio sam veèeru, ako si gladna.
Hvala.
Hoæeš li da ti podgrejem?
Ne, hvala.
Gde si nabavio povræe?
Bio sam sa klincima u prodavnici.
Još uvek dobro kuvaš.
Još uvek... Bar u neèemu da sam dobar.
Kad sutra treba da budemo tamo?
Kurme sabzi se ne jede viljuškom. Zaboravila si?
Uzmi ovo.
Jesi li razgovarao sa njom?
Jesam.
I?
Kao što ti je poznato,
ne sviða joj se što se ponovo udaješ.
Boji se da æe te on napustiti posle nekog vremena.
Neæe.
Mislim da nisam najbolja osoba da je uverim u to,
da treba da bude sreæna zbog tvog novog braka.
Ne kažem da treba da bude sreæna,
samo želim da znam šta bi je usreæilo.
Da te spreèi da se udaš.
Da, i meni je bilo smešno.
Pokušaj da je ubediš pre nego što doneseš odluku.
Ja sam veæ donela odluku.
Fuade. -Da?
Ako ti nije udobno, možemo da zamenimo krevete.
Ne treba, u redu je.
Moram da piškim. -Dobro, ustani.
Hajde.
Jesi li prièao sa njenim doktorom?
Ne, samo sa sestrom.
Šta ti je rekla?
Na šta misliš? -Ogrebotine na njenom stomaku?
Kaže da je ona to sama uradila nakon što sam je posetio.
Možda to nema veze sa tvojom posetom.
Možda je sluèajno.
Da li bi volela da je tako?
Izvini.
Znaš li šta govoriš?
Ne možeš da prièaš šta ti padne na pamet, a onda da se izvinjavaš.
Zašto si ovde?
Mraèno je, strah me da idem gore.
Zašto bi išao gore?
Rekla sam mu da spava gore sa Ahmadom. Devojèice spavaju dole.
Možda mu nije prijatno da spava kraj nepoznatog èoveka.
Hajde idi, obuci se.
Hoæu u krevet, spava mi se.
Zar nisi rekao da te pokupim?
Hoæu da ostanem ovde.
Hajde upadaj, spavaæeš kraj mene.
Ahmade, ostavi to, kasnimo.
Zaèepljeno je.
Ostavi to za kasnije, moramo da budemo tamo do devet sati.
Deco, protegnite noge.
O, odvratno.
Kako si? -Dobro.
Zdravo, deco. -Zdravo.
Zdravo. -Zdravo.
Ja sam Samir.
Izvini, isprljao sam ruke.
Opet je zaèepljeno?
Ne, sredio sam, samo treba da prièvrstim.
Hoæeš li, molim te, da mi dodaš èaj?
Spremi se, odbaciæemo te. -Iæi æu sama.
Ahmade, zakasniæemo.
Završeno je.
Hajdemo, deco, spremite se.
Još uvek kaplje. -I pre je kapljalo.
Rekao sam ti da treba staviti gumicu.
Idi ti, pusti da ja to popravim.
U redu je, slobodno idi, ja æu se pobrinuti za ovo.
U redu.
Jesi li doruèkovao? -Ne još.
Možemo li da se vidimo negde? -Zar ti ne ideš u školu? -Ahmade. -Dolazim.
Mogu da izostanem iz škole danas. -Kad si slobodna? -U jedan.
Tražiš nešto? -Ne.
Èekaj.
Napadam.
Zar nije Lusi išla u ovu školu? -Da, jeste.
Iskaèite.
Zdravo, deco. -Zdravo.
Zdravo, mama. -Zdravo, dušo.
Zdravo, mama. -Èekaj...
Možeš da ideš, zdravo.
Gde ste se upoznali?
U apoteci.
Dolazio je po lekove za ženu.
Šta nije bilo u redu sa njegovom ženom?
Imala je depresiju.
Šta je? -Zašto?
Hmm... Šta ti znaèi to hmm?
U našoj kulturi to znaèi smeh. -Ali ovde znaèi ruganje.
Je li bilo smešno? -Da li ti nedostaju naše svaðe, draga?
Je li njena depresija smešna?
Ako me budeš nervirala, zaustaviæu i iz ovih stopa odlazim u Teheran.
Nema razvoda i moraæeš da otkažeš svoje planove. -Ni malo se nisi promenio.
Hoæeš li da se zaustavim? -Kasnimo. -Hoæeš li da stanem?
Reci mi stvarno šta misliš o njemu?
Prvo mi reci koliko je ozbiljno. Onda æu ti reæi.
Da nije ozbiljno, ne bih bila trudna.
Gospoðo, doðite, molim vas.
Šališ se? -Ne.
Ovaj zahtev se tièe samo vas. Pošto nemate dece iz vašeg braka,
gospoðo Brison, odrièete se prezimena vašeg muža...
i želite da koristite devojaèko.
Treba naglasiti da gospoða Brison zadržava svoju kuæu.
Vaš razvod æe biti registrovan 19. oktobra 2012, što znaèi danas.
Obe strane zadržavaju svoju imovinu... -Izvinite.
Ugasite to, molim vas!
Obe strane zadržavaju liènu imovinu, a zajednièka æe biti dogovorno podeljena.
Oboje treba da platite taksu, a troškove razvoda ravnomerno delite.
Ovaj dokument objašnjava uslove vašeg razvoda.
Ako se slažete sa ovim što sam proèitao, nastavimo sa razvodom.
Jeste li sigurni u ovo gospoðo?
Da.
A vi, gospodine?
Da.
Vaš razvod æe danas biti ovde registrovan i uneæu
uslove koje sam proèitao, kako bismo sve završili.
Molim vas, ugasite to.
Mari, ja sam. Doneli su kofer sa aerodroma,
ali je otvoren, pa ne znam da li šta nedostaje.
Ne znam da li da ga uzmem ili ne?
Nazovi me.
U redu?
Šta ako nešto nedostaje?
Da li ima neko osiguranje?
Ne znam.
Šta da radim? Hoæeš li da ga uzmeš, ili da ga vratim nazad na aerodrom?
Molim te, potpiši ovde.
Samo tu.
Jesi li dobro? Šta ti je sa oèima?
Alergièan sam na farbu.
Pa, trebao bi naæi drugi posao.
Lusi.
Kako si?
Izvinite, gospodine! Gde mogu da uhvatim autobus za Tajriš?
Kako si? -Otkud ti ovde?
Nikad se novi ti...
Kada si stigao? -Juèe.
Nenajavljeno, naravno!
Poznaješ li je?
Kako je porasla!
Kako si?
Jeste li ruèali? -Pa šta misliš, zbog èega smo ovde?
Kakva divna dama! Seæaš li se kolika si bila!
On te je ovamo dovozio na svom biciklu.
Šahrijar... To je bila njena sestra, ovo je Lusi.
Stvarno... Izvinite. -Uvek si ih mešao.
Idite i sedite.
Gde je Valerija? -Pozvaæu je.
Valerija, došao ti je prijatelj. -Ko?
Ahmad? Ahmad!
Zdravo, draga Valerija, kako si?
Zdravo... Kako si ti? -Jesi li dobro?
Dobro sam. -Nedostajala si mi.
Seæaš li se Lusi? -Oh... mala Lusi.
Nije više mala.
Kako si lepa!
Vas dvoje ste još uvek zajedno?
Uvek naðemo nešto zajednièko, kako se ne bi razdvajali.
Boja na našim zastavama. -Šta to prièaš?
Šta prièa tvoj muž? -On puno prièa.
Kako ti je mama? -Dobro je.
Jeste li išli u sud? -Da.
Je li završeno? -Odavno je završeno.
Voliš li još uvek ravijole?
Šta je bilo?
Mislim da taj èovek nije toliko loš.
Ni on nije u sjajnoj situaciji.
Stavi se na njegovo mesto... njegova žena, njegovo dete.
Kako æe ona da se uda za nekog ko ima ženu?
Rekla si da mu je žena u komi? -Ali još uvek nije mrtva.
Možda nikada i ne umre. -Dobro, to je njihov problem.
Znaš li zbog èega mu je žena u komi?
Ne.
Otkud bih znao.
Zar ti mama nije rekla?
Ne.
Pokušala je samoubistvo.
Zbog depresije?
Lusi, šta nije u redu?
Lusi.
Pogledaj me.
Hajdemo na svež vazduh.
Šta se desilo? -Idemo malo na vazduh.
Ahmade... Povedi je u onu prostoriju iza.
Znaš li zbog èega ti nije rekla da je njegova žena pokušala samoubistvo?
Prièaæemo kasnije... -Jer ona ne želi da iko zna...
Šta?
...da je pokušala samoubistvo zbog njihove veze.
Ne smeš sa tolikom sigurnošæu da govoriš o tome,
posebno ne, u tvojim godinama.
Ona žena mi je rekla da sam odrasla, ali ti misliš da nisam.
Izvini.
Ahmade, ne želim da budu zajedno.
Ti misliš da to zavisi od tebe ili od mene?
Ne mogu ništa da uradim.
Ako se venèaju, nikad se neæu vratiti u tu kuæu.
Tvoja majka nosi njegovo dete.
To nije taèno!
Èekaj.
Èekaj kad ti kažem.
Znaš li zašto je pošla tom prljavom èoveku?
Zato što je bio kao ti.
Uzmi kljuèeve iz mog džepa.
Na drugoj strani.
Zdravo. -Zdravo.
Sav si mokar. -Da.
Odjednom je poèeo pljusak.
Hoæeš li kafu?
Ne, došao sam samo da uzmem kofer.
Moram da se vratim.
Pogledaj, eto ga tamo.
Saèekaj da prestane kiša.
Ne verujem da æe uskoro prestati.
Da li se Lusi vratila? -Nije. Pazi na farbu!
Bio je otvoren kad su ga doneli.
Jesi li zvala njene prijateljice?
Ne, ne mogu više da ih zovem.
Jesi li prièao sa njom danas? -Jesam.
Imaš li neki konopac da ga zavežem?
Ima nekih u koferu, u ostavi.
Možeš ih uzeti.
Jesu li deca zaspala?
Nisu.
Hoæeš li da upališ?
Hoæeš li pozvati decu da im dam poklone?
I Fuada? -Da, naravno.
Ali nisi planirao poklon za njega?
Našao sam ovde nešto za njega.
Mogu li da te zamolim da ne radiš to.
Zašto?
Uradio je nešto loše i treba da bude kažnjen.
Oboje su odgovorni za to, i oboje treba da budu kažnjeni.
Govorim samo za svoje dete.
Šta je uradio?
Uzeli su bez dozvole poklone iz tvog kofera.
Ali pokloni su tu? -Ja sam ih vratio.
Ne želim da misli da je problem rešen.
Kofer je bio otvoren, bili su nestrpljivi.
Tražila sam da se izvine.
Tako uèe da mogu da se izvuku uz izvinjenje.
Rekao sam da sam im doneo neke poklone. Ne mogu to da ignorišem.
Hoæeš li prestati?
Dovoljno sam ih ja kaznila danas.
Samo sam rekao, ako je to moguæe.
Zdravo. -Zdravo, deco.
Ne... ne, prvo oboje moraju da se izvinu.
Žao mi je.
Ti?
Ja ništa nisam uzeo. -Ali si bio tamo, zar ne?
Ali nisam uzimao ništa. -Nije važno ko je!
Oboje ste bili tamo, trebao si joj reæi da to ne radi.
Reci da ti je žao.
Izvini se.
Izvinjavam se.
Reci: Žao mi je. -Žao mi je.
Gledaj u njega.
Izvini se.
Žao mi je.
U redu, doðite i uzmite svoje poklone.
Hajde.
Prièao si kao da sam ih ja uzela.
Samo sam rekao da ja nisam ništa uzeo. -Nego sam ja.
Jesi, ti si ih uzela. -Ne.
Rekao si mi da je kofer otvoren. -Nisi morala da me poslušaš.
Znam zašto si nervozan.
Jer je meni dao helikopter, a tebi olovke u boji. -Uæuti.
Ludaèe. -Uæuti.
Ludaèe bolesni. -Uæuti.
Uzeo sam velièinu koju si nosila pre èetiri godine.
Nije se promenila.
Imam nešto i za Lusi, daæu joj sutra. -Hvala ti, Ahmade.
Puno pušiš.
Nikad pre nije ovoliko kasnila.
Idem da je potražim. -Gde?
Ne znam... metro, ulice. Daj mi kljuèeve od kola.
Kod tebe su.
Je li u redu da i ja poðem?
Ako želiš.
Možda se ne bi vratila sa njim.
Zašto je plakala u restoranu?
Ko ti je to rekao?
Zvala sam Šahrijara, rekao je da je briznula u plaè.
Kasno je.
Šta si joj rekao?
Nisi joj rekla da si trudna?
Jesi li joj ti rekao?
Mislio sam da æe se povuæi.
Zato je još uvek nema.
Nisi trebao da joj kažeš. -Nisam znao.
Ne možeš to zauvek prikrivati.
Ne u ovoj situaciji.
Njen problem nije tvoja trudnoæa.
Nego šta je onda?
Šta je njen problem?
Ona zna sve. -Šta to ona zna?
Ne mogu da naðem kljuèeve od kola. -Pa, traži ih.
Prièaæemo kasnije.
Šta si mislio kad si rekao da ona sve zna?
Ne shvatam.
Ona misli da je njegova žena pokušala da se ubije zbog vaše veze.
Ona je to uradila zbog... -Zvaæu te sutra.
Kljuèevi nisu ovde.
Našao sam ih. -Pa, šta radiš ovde?
Kako to misliš?
Da li bilo ko ima problem što sam ja tu?
Mislila sam... -Dosta.
Prièekaj, me molim te.
Ahmade.
Njegova žena je bila duže vremena depresivna.
Svaki put kad bih nosila odeæu u njegovu èistionicu... nije se dobro oseæala.
Zašto se nije dobro oseæala?
Kako to misliš, zašto?
Zaboravi. -Hoæeš li da pojasniš to?
Vidi, rekla si da joj je bilo loše uvek kada bi je videla.
Nisam rekla da bi joj tada postalo loše, nego i pre...
se nije uopšte dobro oseæala.
Zaboravi, samo postaje gore.
Hoæeš da èuješ da sam ja kriva? -Neæu da èujem ništa.
Tražila si me da poprièam sa tvojom kæerkom, da vidim u èemu je problem.
Sada ti govorim šta ona misli.
Pa, nije u pravu.
Reæi æu joj, ako doðe. -Šta æeš joj reæi?
Misliš da ti veruje?
Ni ti mi ne veruješ.
Ona je ta koja treba da ti veruje.
Zašto mi ne veruješ, šta ti je èudno u vezi toga?
Ne verujem da majka petogodišnjeg deteta može
tek tako pokušati samoubistvo zbog depresije.
Ti mi to govoriš?!
Jesi li zaboravio u kakvom si ti stanju bio?
Pokušala je da se ubije kad je imala bebu od devet meseci,
jer sam ja bila sa tobom.
Postala je depresivna nakon poroðaja.
Hoæeš li da znaš i koje je lekove uzimala?
Koliko ostaješ u Parizu?
Ne znam, nisam još kupio kartu za povratak.
Zar nisi mogao angažovati advokata, da ne dolaziš?
Želeo sam da doðem i posetim Mari i devojèice.
Da se sve završi na lep naèin.
Oèigledno još uvek nije sve gotovo.
Neke stvari još nisu rešene.
Ne.
Zašto tako misliš?
Kada se dvoje vide posle 4 godine i svaðaju se,
to znaèi da neke stvari nisu razrešene.
Naša svaða je bila zbog Lusi.
Ona ima problem sa mnom, zar ne?
Ne. To je nesporazum. -Oko èega?
Neèeg liènog, o èemu ne bih trebao da znam?
Ne, nije ništa lièno. -Onda mi reci.
Ne znam da li znaš ili ne, ali ona je trudna.
Èitavo vreme, stres, svaðe i cigarete.
I ja sam zabrinut za nju. Pre nije pušila.
Neæu dozvoliti da ta devojka sve pokvari.
Trebala bi da razgovara sa mnom, ako ima bilo kakav problem.
Nema ona nikakav problem, to je samo nesporazum.
Kakav je to nesporazum koji mi uništi život?
Neka ti Marian kaže.
Nemoj nju da upliæeš, u redu?
Ona misli nešto drugo o pokušaju samoubistva tvoje žene.
Misli da je pokušala da se ubije zbog naše veze.
Znaš to i sam.
Èuo sam te kako to govoriš Mari. -Shvatam.
Ona je to napravila sebi zbog glupe svaðe sa klijentom.
Reèeno mi je da je imala depresiju. -Da nije, ne bi to uradila.
Glupa svaða.
Ako Lusi ne veruje u to, šta mogu?
Poslaæu sutra radnicu da razgovara sa njom. Bila prisutna tokom te svaðe.
Zovi policiju i daj im podatke o njoj.
Je li se ovo pre dešavalo?
Ne, ovo joj je prvi put.
Možda je kod svog oca.
U Briselu?
Zar joj otac nije u Parizu?
Vratio se u Brisel.
Da nije otišla tamo? -Ne.
Nije u dobrim odnosima sa ocem.
Hoæeš li da ga ja pozovem?
Neka ga Ahmad nazove.
Ne verujem da je u Briselu.
Sama æu ga nazvati.
Dobro, daj mi njegov broj.
Šahrijar je zvao, želi da mu se javiš.
Gde je telefon? -U kuhinji.
Zašto ona tako misli? -O èemu?
O Selininom pokušaju samoubistva.
Ne znam.
Ne... Dogovoreno, hvala. Hvala, doviðenja.
Evo ga. -Broj njenog oca?
Nemoj da ga zabrineš. -Ona je sa Šahrijarom.
Otišla je do njegovog restorana, pa je on poveo kuæi.
Dva puta je zvao ovde. Zašto mi nije rekao?
Znao je koliko se brinem. -Dozvoli da ti objasnim.
Zašto mi nije rekao da je ona tamo?
Samo što nisam umrla, zašto mi ništa nije rekao?
U redu, objasniæu ti.
Šta æeš da mi objasniš?
Šta želiš da objasniš?
Šta se desilo? -Ništa.
Rekla sam ti u kolima. Ako se nešto desi, ti mi reci, ne ona.
A ja ti kažem da ne vièeš na mene.
Zašto mi nije rekao da je Lusi tamo?
Lusi ga je naterala da joj obeæa.
Složila se da ostane tamo, pod uslovom da on nikom ne kaže.
Obeæao je da æe sakriti šesnaestogodišnju devojèicu.
Zašto je uopšte odveo kuæi?
Kako to misliš sakrio? Sažalio se na nju.
On brine za nju, a ne njena majka? -Gde su kljuèevi? -Zašto?
Ona mora da se vrati, sedne i porazgovara sa mnom.
Sada? -Smesta.
Ona misli da ne znamo gde je. -Briga me!
Mora da vidi kakvu je zbrku napravila. Samoubistvo nema veze sa nama.
Neæe se vratiti sa tobom.
Zvaæu policiju ako ne bude htela. Stvarno æu da zovem policiju.
Policija može da je vrati veèeras. A šta je sa ostalim noæima?
Ili æe ostati ovde, ili ide u Brisel kod oca.
Neæe se vratiti dok sam ja ovde.
Uði.
Dobro veèe. -Zašto toliko kasniš?
Zar nemaš kišobran?
Ne.
Ostavi ovde.
Èime si došao?
Metroom.
Bolje da si uzeo taksi.
Nisam mogao da ga naðem.
Stavio si sebe u probleme.
Je li budna?
Zaspala je. -Kad je došla kod tebe?
Kasno... Mislio sam da èeka tebe.
Trebao si da nas obavestiš. Majka joj je bila veoma zabrinuta...
Kako?.. Ti nemaš mobilni!
Zvao sam njenoj kuæi da te naðem, ali nije te bilo tamo.
Plašio sam se da bi mogla otiæi, ako bih rekao njenoj majci.
Šta se desilo?
Neke iluzije...
Izvini što sam te probudio.
Ona je htela da doðe, ali sam je zamolio da ne dolazi.
Hajde, idemo.
Gde ti je kaput?
Ne, ja ne idem tamo.
Ne želim da se vraæam tamo noæas.
Dobro, nazvaæu je pa joj sama reci.
Alo, Mari? Ona hoæe da prièa sa tobom.
Da.
Ostaæu ovde noæas.
Zašto si spustila? -Ona je prekinula.
Hajde.
Ne.
Ustani. Hoæu da razgovaram sa tobom.
Hoæu da me pažljivo slušaš.
Ne znam koliko se seæaš poslednjih meseci dok sam bio sa tvojom majkom.
Seæaš li se ièega?
Seæaš li se u kakvim sam problemima bio? -Da.
Uopšte se nisam dobro oseæao.
Nisam radio. Nisam izlazio. Jednostavno nisam želeo da postojim.
Zato, kad tvoja majka kaže da je ta žena pokušala da se ubije...
zbog depresije, potpuno je razumem.
Èak i ako je imala malo dete. -Jesi li razmišljao o samoubistvu?
Jesam, ponekad.
Na primer, da popiješ deterdžent pred nama.
Šta?
Ne.
Da li misliš da kad žena popije deterdžent i pokuša da se ubije,
dok se njen muž zabavlja, ona samo želi da umre?
Zašto ne popije pilule u krevetu?
Možemo da sedimo ovde i smišljamo hiljade takvih prièa.
Ali to su samo nagaðanja.
Sutra æemo da se sretnemo sa Samirovom radnicom, ona ima nešto da ti kaže.
Reci joj da sam otišao. Sada može da se vrati.
Bolje da neko vreme ne budemo ovde.
Fuade... silazi.
Ustaj.
Pusti me.
Rekao sam ti da ustaneš.
Hajde. Prekini.
Hvala.
Šta to radiš? Kad ti kažem da siðeš, moraš to da uradiš.
Gledaj me. Kad ti govorim, ima da me slušaš.
Pusti me. -Šta si rekao?
Pusti me.
Nemoj to da mi radiš. Zašto tako?
Gledaj me. Šta je bilo?
Uzmi svoj jastuk.
Ne.
Šta je sa tobom?
Fuade, prièaj.
Hoæu da se vratimo kod Mari.
Moramo na neko vreme da se vratimo našoj kuæi.
Rekao si da više neæemo da živimo tamo.
Nikad.
Da. Ali stvari su se promenile.
Zato što je došao onaj èovek?
Ne.
Zato što sam bio nevaljao juèe? -Ne.
Zašto te Lusi mrzi?
Jer misli da hoæu da odvojim njenu majku od nje.
Ona ni ne voli svoju majku. -Naravno da voli. Kao i sva deca.
Kao i ti... Zar ti ne nedostaje tvoja mama?
Mama nije kuæi.
Hoæeš li da je vidiš? Hoæeš li da te odvedem kod nje? -Ne.
Zašto?
Plašim se.
Mame?
Onog èoveka.
Zašto to govoriš, Fuade?
Da on nije bio tamo, ne bi je zadržali u bolnici.
Iskljuèili bi sve one žice.
Da li bi ona umrla, ako bi iskljuèili žice?
Zašto to ne urade?
Zato što ne znaju da li ona želi ili ne, da živi sa tim žicama.
Ona želi da umre.
Kako to znaš?
Kad neko pokuša samoubistvo, to znaèi da želi da umre.
Izvini, tata.
Evo je. Ta mrlja.
Je li njegova žena radila tamo?
Nekoliko dana. Samir je zamolio da doðe... za promenu raspoloženja.
Taj dan Selina se svaðala sa nekim klijentom... -Selina, njegova žena?
Da, njegova žena.
Ona se svaðala, jer je klijentkinja
insistirala da je njena odeæa uprljana tu.
Selina je rekla da joj je odeæa bila uprljana od ranije.
To je sve?
Da. Onda sam rekla da æemo joj ponovo oprati odeæu
i da može da je uzme sutra.
Onda se Selina naljutila i rekla da me niko nije ništa pitao,
da je ona gazdarica i da se ona pita šta i kako.
Rekla je da je odeæa bila uprljana pre i da to
nema veze sa nama i izbacila ju je iz radnje.
Ta mušterija je pozvala policiju.
Ja sam želela da izaðem iz radnje.
Ovde radiš kao ilegalac? -Da.
Selina je tražila da ostanem i kažem policiji
da je njena odeæa veæ bila uprljana.
Nisam znala šta da radim. Onda sam potajno zvala Samira da doðe.
Kad je on došao, izvinio se zbog nje i prihvatio da plati nastalu štetu.
Klijentkinja se složila, pod uslovom da se Selina izvini.
Selina je to odbila i poèela da se svaða sa mnom što sam zvala Samira.
Kada sam uzela stvari i krenula, Samir me uhvatio
za ruku i rekao da ostanem, a ženi rekao da ide.
Otpustio je preda mnom i pred mušterijom, a ja sam ostala.
Nakon koliko dana posle toga je ona pokušala samoubistvo?
Posle èetiri ili pet dana.
Mogu li da idem? -Hvala.
Takva je depresija. Ubiješ se ni zbog èega.
Dan pre Selininog samoubistva poslala sam joj sve
ljubavne e-mailove izmeðu Samira i moje majke.
Šta æeš da radiš sada?
Idem u Brisel.
To je glupost, ne možeš sa svojim ocem ni dva dana. Moraš da se vratiš majci.
Ne mogu svaki dan da gledam nekog kome sam izazvala samoubistvo žene.
Ne mogu ni da pogledam njeno dete.
Sedi.
Hoæeš li da ti pomognem? -Neæeš reæi mami, zar ne?
Slušaj. -Neæu.
Rekao sam ti da sedneš!
Sedi.
Nisam trebala da ti kažem... -Slušaj.
Imaš dva izbora: možeš to da kriješ i muèiš sebe zauvek,
ili da sve kažeš mami.
U èemu je razlika?
Možda æe imati uticaja na njenu nameru da se uda.
Ona neæe promeniti svoju odluku. Trudna je.
Zamisli da sazna kad bude imala njegovo dete. Kasno je tada.
Da sam želela, mogla sam joj to reæi tokom zadnjih par meseci.
Nije važno šta ti želiš. Treba da vidiš
da li je važno da tvoja majka to zna ili ne.
Ona zaslužuje da zna.
Zdravo, mama.
Jesi li dobro? Hoæeš li mi otvoriti vrata?
Jesi li mi kupila èips?
Jesam.
Ovde si!
Bio sam gore sa Lusi.
Jesi li dobro?
Kako je protekao vaš susret?
Koji susret?
Sa Samirovom radnicom.
Ah da... dobro.
I?
Nisi rekla Lusi da dolazim u Pariz? -Ne. -Pa kako je onda znala?
Znala je?
Kako? -Ne znam.
Možda proverava tvoj e-mail.
Gde ti ovo stoji? -Nešto se desilo?
Jesi li raspoložena za šetnju?
Nisam, umorna sam.
Šta je bilo, Ahmade?
Hoæeš da živiš sa svojim ocem?
Ako ti odeš, i ja æu sa tobom.
Moraš da ostaneš sa mamom.
Ja hoæu sa tobom.
Ne razmišljaj o tim stvarima.
Tatina žena je èudna, zar ne?
U redu je.
Je li on u pravu?
Zašto si mi to uradila?
Zašto si mi to uradila? Šta sam uradila da zaslužim ovo? Ðubre jedno!
Šta sam ti ja uradila?
Pusti je, Mari.
Smiri se... Smiri se.
Polako.
Pusti mi ruku... Pusti mi ruku.
Ne radi ovo... Zar nisi obeæala?
Izlazi iz ove kuæe.
Izaði na trenutak.
Ostavi me na miru. -I ona je u teškoj situaciji.
Zamolio sam je da ti kaže.
Mogla je to da krije.
Je li bolje ovako?
Ti umukni!
Zašto si još uvek ovde? Odlazi iz ove kuæe. Gubi se.
Ne želim više da te vidim.
Prekini.
Idi u svoju sobu.
Idi, dušo.
Imaj na umu da si ti ta koja je pisala, ona ih je samo prosledila.
Ne želim da te slušam... Idi!
Mrzim kad se pretvaraš da si dobar èovek, koji treba da mi deli lekcije.
Ne želim da ti delim lekcije.
Rekla si mi da doðem i da prièam sa Lusi.
Nisam te zvala zbog Lusi, veæ zbog jebenog papira za razvod.
Slušaj! -Nakon èetiri godine. -Slušaj!
Zašto me nisi zvala da doðem prošle godine?
Zašto si me zvala da doðem u sred ovog sranja?
Sram te bilo.
Htela si da se udaš, a da mi to ne kažeš.
Idi proveri svoje mailove...
Nisi ni rezervisala hotel. -Ne prièaj gluposti.
Naterala si me da spavam u istoj sobi sa njegovim detetom, zašto?
Poslala sam ti taj e-mail... -Dovela si me ovde da mi se svetiš.
Da, u pravu si. Jesi li sad sreæan?
Onda mi u sudu kažeš da si trudna.
Zašto?
Zar ne želiš da ideš?
Idi, tako ti Boga... Idi.
Samo idi.
Ona odlazi.
Lusi, gde si pošla? Vrati se.
Ko si ti da mi govoriš šta da radim?
Molim te, Lusi. Ne pogoršavaj stvari.
Zašto si joj rekao? -Pa, ti si se složila.
Naterao si me.
Nisam želeo da te to muèi celog života.
A sada me ne muèi?
Je li sada sve u redu?
Èekaj...
Imaš li novca?
Èekaj. Idem sa tobom.
Èekaj...
Ja æu.
Ahmade.
Mogu li da te pitam nešto?
Šta?
Šta je bilo u tim mailovima?
Ne znam.
Vrati se kuæi.
Ahmade. Ahamde... pogledaj me.
Ako ovo rastegneš, gotov si... Prekini.
Seæaš se mene i Mitre? Preseci.
Ovaj svet može da nastavi bez mene i tebe!
Ponekad mislim, da nisam otišao pre èetiri godine...
Da nisi otišao pre èetiri godine, otišao bi sledeæe godine.
Ako ne, godinu kasnije... ili dve godine kasnije...
Nisi pripadao ovde.
Šta sam ti rekao prvog dana?
Moraš da biraš, ili ovde ili tamo. Toliki jaz, nije to za tebe.
Želiš li ti da mu kažeš?
Možeš da mu kažeš bilo šta.
Idi da spavaš.
Ugasi svetlo.
Je li Samir tu? -Jeste. Gore je.
Zdravo. -Zdravo, Fuade.
Jesi li dobro? -Jesam.
Imaš li minutu? -Imam. Hajde uði.
Šta je to? -Njeni parfemi.
Nosim ih u bolnicu zbog probe. Sestra kaže da se èulo mirisa poslednje gasi.
Ovaj je tvoj.
Volela ga je.
Šta je bilo? -Ništa.
Zašto ne uðeš? -Moram da idem.
Ne volim kad kriješ oseæanja od mene. -Ne krijem ništa.
Hoæeš reæi da nisi sreæan! To je dobra vest da ona reaguje na nešto.
Šta bi htela da ti odgovorim na to?
Zaglavio si izmeðu mene i nje.
Jesi li do tog zakljuèka došla preko noæi?
Ne.
Ima veæ neko vreme. -Kada?
Kako to misliš, kada?
Pa nisi tako prièala prošle nedelje.
Nisam se usuðivala...
Možda nisam bila sigurna.
Sigurna u šta?
Oseæam se kao da ti trebam da popunim prazninu koju je ona ostavila.
A èiju prazninu treba ja da popunim?
Nièiju. -Jesi li sigurna?
Da ja nisam kompenzacija za tvoju jednostranu ljubav?
Da je tako, ne bih bila trudna. -To je bilo nešto neplanirano.
Mogla sam abortirati.
Zadržala si ga da zaboraviš na njega,
kako bi ga uverila da je sa njim gotovo.
Nisi verovala u to. Inaèe bi on bio u hotelu, a ne u tvojoj kuæi.
Misliš da ne znam zbog èega se oseæaš loše? Ne prepoznajem te više.
Oseæam se loše jer znam zbog èega je tvoja žena izvršila samoubistvo.
Ne upliæi sada nju, u redu?
Tvoja žena je znala.
Ne ponavljaj tu glupost koju ti je kæerka rekla.
Uostalom, rekla bi mi da je znala.
Nikad te ništa nije pitala za mene?
Kao šta?
Ne znam, možda zašto toliko èesto dolazim!
Ne, bila si joj kao i sve druge mušterije.
A prema tebi? Je li bila sumnjièava prema tebi? -Nije.
Voleo bih da je bila.
Voleo bih da je brinula da li sam sa nekom ili ne.
Onda bih znao da sam joj važan.
Lusi joj je poslala naše e-mailove.
Odakle joj njen e-mail?
Tvoja žena joj je dala.
Jesu li se srele?
Lusi je zvala èistionicu i rekla joj da ima neke mailove...
i da želi da joj ih prosledi.
I tvoja žena je rekla da joj pošalje.
Kad ju je zvala?
Dan pre pokušaja samoubistva.
Naima, doði ovamo.
Nakon one svaðe, kada sam rekao svojoj ženi da ode... -Da?
Da li je ona dolazila kad ne bih bio tu? -Nije.
Nije prolazila ovuda kad bi želela da ide gore?
Nisam je videla zadnjih dana.
Nikad nije silazila? -Jeste. Samo zadnjeg dana.
A pre?
Nije, zašto?
Reèeno mi je da je neko zvao i prièao sa mojom ženom.
Možeš da ideš.
Dobar dan, gospoðo. -Hvala, doviðenja.
Možeš li da preuzmeš dok se ne vratim?
Samire.
Izvini, mama.
Samo me više ne laži.
Šta sam te to slagala?
Da si poslala one e-mailove.
Obeæavaš mi?
U redu?
Zašto misliš da sam te slagala?
Jer ona nije bila u èistionici dan pre samoubistva.
Ali ja sam prièala sa njom.
Ne. -Jesam.
Imala je akcenat. -Njegova žena je Francuskinja.
Dobar dan.
Zašto si to uradila? -Šta?
Zašto si se predstavila kao moja žena i dala toj devojci njenu e-mail adresu?
Žao mi je.
Ne želim tvoje izvinjenje, samo mi reci zašto.
Govori!
Nisam joj se sviðala.
Nisi joj se sviðala? Zašto? Jesi li joj uèinila nešto?
Nisam. -Pa zašto joj se nisi sviðala?
Verovala je da izmeðu mene i tebe ima nešto.
Verovala je to?
Zašto? Zašto je mislila to?
Jer si mi dozvolio da radim ovde bez papira. Bila je sumnjièava prema meni.
Je li ti rekla nešto? -Nije.
Pa, kakve su ovo gluposti?
Mislim da je oduvek želela da me se otarasi.
Ti misliš?
Napolje.
Nikad nije tražila da te otpustim.
Ali je uvek...
...uvek je radila nešto kako bi me ti otpustio.
Kao šta?
Pitao sam te, kao šta?
Kao šta?
Mnoge stvari. -Kao šta?
Kao šta? -Izvini.
Kao šta?
Onaj dan kad je mušterija zvala policiju, nije mi dala da odem.
Rekla je da moram da ostanem.
To nema nikakve veze.
Želela je da policija zna da ovde radim na crno.
Samo to?
Zbog toga je ona sada u komi?
Gubi se!
Oprala sam, opeglala i spakovala odeæu oko koje su se svaðali.
Odlazi.
Sigurna sam da nije bilo mrlje na odeæi. Ona je to namerno napravila.
Ovde sam godinu dana, i ni jedna krpica nikad nije bila umrljana.
Koliko od plate ti nije isplaæeno?
To je ono što radim svaki dan. Nije bilo mrlje na toj odeæi.
Kunem se Bogom da nije bilo mrlje na toj odeæi. Namerno je to uradila.
Gubi se!
Izlazi.
Samo sam želela da zna da nema ništa izmeðu mene i tebe.
Uvek si bio neraspoložen i mislio o nekom drugom.
A ona je mislila da je to zbog mene.
Taj dan kad si me uhvatio za ruku i nisi dozvolio da odem,
veæ si nju izbacio, pogledala sam je u oèi.
Znala sam o èemu razmišlja.
Znaš li šta si napravila?
Majka osmogodišnjeg deèaka leži u bolnici kao komad mesa.
Ja nisam ništa uradila.
Dala si toj devojci e-mail adresu.
Da je proèitala te e-mailove, sve bi joj bilo jasno.
Ne bi došla da preda mnom popije deterdžent.
Otišla bi u apoteku da to uradi pred tom ženom.
Ili gore pred tobom.
Zašto preda mnom?
Dolazi li još ovamo?
Ko?
Naima.
Ne.
Zašto?
Uèinila je nešto loše.
Rekla je da joj je žao.
Neke stvari se ne mogu oprostiti.
Kao šta?
Šta ti se desilo sa prstom? -Ništa.
Hoæu da se vratimo kod Lee.
Trenutno ne možemo.
Do kada?
Dok situacija sa tvojom mamom ne bude jasna.
Kad æe da bude jasna? -Ne znam.
Dosadno mi je ovde.
Zašto ne siðeš dole sa mnom?
Ne sviða mi se dole.
Zdravo. -Zdravo.
Idi gore malo, Fuade. -Kako si?
Mogu li posle da idem sa Mari?
Hajde, uzmi svoje stvari.
Idi.
Hoæeš li da nacrtaš nešto za mamu? -Dobro.
Sedi.
Misliš li da je proèitala te mailove?
Ne znam. -Da ih je proèitala...
rekla bi ti nešto o tome.
Nismo prièali nakon one svaðe.
Èak i da ih je proèitala, to joj nije bilo važno.
Rekao si juèe da je nije bilo briga postoji li još neko u tvom životu.
Je li joj bilo važno?
Možda.
Ne znam... sada želim da prièamo o sadašnjosti. Ostavimo prošlost.
Ono što znam je da si trudna.
Moramo da zaboravimo.
Možemo li?
Moramo.
A šta ako ne zaboravimo?
Je li ti bolje ruka?
Još uvek me boli pomalo.
Jesi li išla kod doktora?
Nedostatak kalcijuma, beba sve uzima.
Još koliko meseci?
Oko tri.
Mislio sam da te zglob boli zbog farbanja.
Ne znam.
Možda.
Ima nešto što želim da ti kažem pre nego što odem.
O èemu?
Kada sam otišao...
Nije važno.
Želim da ti objasnim. -Ne.
Ne želim da se vraæam u prošlost.
Zaboravi.
Onda idem.
A tvoje stvari u ostavi?
Ne želim ih.
Uzmi ih.
Šta radiš? -Helikopter se zaglavio.
Pokvarila si ga!
Ne, samo se zaglavio.
Možeš li da dohvatiš?
Èek... Èek.
Èuvaj se.
Odlaziš?
Da, idem.
Doviðenja, Fuade. -Doviðenja.
Doviðenja.
Na žalost, nema reakcija.
Nikakvih?
Ništa nisam video.
Mislite da je oba puta kada je ogrebala stomak, to bila nevoljna reakcija?
Možda, ovaj test nam ne pomaže da saznamo da li je svesna.
Ali nikada pre nije grebala stomak.
Ne znam, možda se desilo kada je sestra pokušavala da je pomeri.
Njihova koža je preosetljiva.
Ali... doktore.
Kako mogu biti siguran da ona nije sama ogrebala stomak?
Kroz predstojeæe testove. Ipak, i ako budu negativni, ostaæe i dalje sumnja.
U ovakvoj situaciji nikada ne možete da budete sigurni.
Ostavila sam parfeme na krevetu kraj nje.
Izvinite, da li ste ih sve isprobali?
Ne, samo jedan ili dva.
Doviðenja.
Ako možeš da osetiš miris, stisni mi prst, Selina.
Prevod: SuperhikPG Adaptacija na srpski: kumek
Preuzeto sa www.titlovi.com